(untitled) (Czech Journal of International Relations, 2024)
Portugalský postoj k rozšíření Evropské unie o země střední a východní Evropy je třeba posuzovat ze -dvou klíčových hledisek - z hlediska portugalského postoje k procesu celkové evropské výstavby a z hlediska dopadu roZšíření na Evropskou unii. Aspykty rozšíření Eyropské unie do střední a východní’ Evropy jsou velmi odlišné v porovnání s aspekty předchozích rozšíření. Jejich důsledky budou mnohem hlubší, a to nejen vzhledem k počtu uchazečských zemí a s tím související perspektivě téměř třiceti členských států. I když je počet důležitý, podstatnější jsou politické aspekty tohoto rozšíření, a to jak pro Evropskou unii, tak i pro celý evropský kontinent. Vzhledem k politickému významu, jaký je přikládán rozšíření, nelze postoj žádné země k němu podceňbvat. Nejde však jen o určení, kterých zemí se může rozšíření nejvíce dotýkat. Problém rozšíhmí jako jeden z řady závažných problémů, které musí Evropská unie řešit, vyžaduje komplexnípřístup na národní ’i evropské úrovni. A proto by skutečnost, že Portugalsko je jedním z jejích nejchudších členským států, čistým příjemcem peněžních prostředků z fondů Evropské unie a jednou z tzv. , kohezních" zemí, neměla být nejdůležitějším národním kritériem při posuzování procesu rozšiřování. Portugalsko musí být připraveno komplexně se vyrovnat se situací, což zahrnuje jasné posouzení dosavadní evropské politiky i její budoucí reorientace. Na evropské úrovni se rozšíření o země střední a východní Evropy dotkne Evropské unie velmi silně. Rozšíření totiž ovlivní institucionální, politickou i ekonomickou sférú. Instituce musejí být připraveny absorbpvat dalších deset nových členských států (respektive dvanáct, připočteme-li též Maltu a Kypr); společné politiky budou muset být s největší pravděpodobností nově upraveny; bude muset být rovněž posouzeno finanční sjednocení Evropské unie, připravované pro rok 1999.